Goddag medmänniskor.
Det ni får se här, är ett historisk redogörelse
av mitt liv som detektiv.
En noggrann faktakontroll har gjorts.
Och det är strängt konfidentiellt.
Men jag dokumenterar det för att min expertis är ovärderlig
för den som nån gång velat bli en detektiv.
Och det har nog alla.
Men försök inget av det ni kommer att se hemma.
Den professionella detektivens riskfyllda värld är farlig,
snabb och oförutsägbar.
Särskilt när det ingår en lastbil, ett fönster och en isbjörn.
Ingen är perfekt.
Jag ska nog backa lite.
I historien, inte lastbilen.
Här bor jag.
Alltså inte där, men här.
Norra Portland, i skuggan av det här vattentornet.
Jag heter Tabbe, Timmy Tabbe.
Förut stavades mitt namn så här.
TABÉ
Men någon ändrade det.
Nu stavas det så här.
TABBE
Namnet är missvisande, för jag är allt annat än misslyckad.
Jag bryr mig bara om en sak... storhet.
Jag är grundare och VD för min egen detektivbyrå.
TIMMY LINE VÄRLDSHUVUDKONTOR
Det är den bästa detektivbyrån i stan. I hela världen kanske.
TIMMYS RIKE ÅTER TILL GUNNAR
Detta är mitt senaste fall.
Kanske det största i min berömda karriär.
Och detta är min partner. Han heter Total.
Han är en sjuhundra kilo tung isbjörn.
Han hör till en utsatt art, eftersom hans hem på Nordpolen smälter.
På femtio år smälte mer än det hade de senaste tvåhundra åren.
Så han började leta mat.
Först vid havet...
...och sen på land.
Tills han kom till Portland.
Stumptown, staden vid vägens ände.
- Sticker du bara? - Jag vill leva mitt liv.
Varför gör du inte det här med oss, som du lovade?
- Jag är ledsen, okej? - Ledsen för att du är en ynklig förlorare!
Ett ställe där det sker konstiga saker.
Där hittade han vårt hus...
...och mina flingor.
Vi köper goda flingor.
Han visade sig vara flitig och ansvarsfull i början.
TABBE AB DETEKTIVLICENS
Så jag ändrade byråns officiella licens.
Och gjorde honom till fullvärdig partner.
TOTAL TABBE
Det var ett misstag.
Hans flit och ansvar var bara ett knep.
Isbjörnar brukar göra så.
TIMMY TABBES KLANTIGA DETEKTIVBYRÅ - INGEN ÄR PERFEKT
STORHET
Mitt transportmedel är nyckeln till min framgång.
Den kallas Tabbemobilen.
Det är en imponerande maskin, som ger mig obegränsad tillgång
till hela stan.
Och är respektingivande.
För på Portlands huvudgator är respekt avgörande.
Det ska tilläggas att den tillhör min mamma,
som vann den i ett kyrkolotteri.
Jag vann! Jag vinner aldrig nåt. Bom!
Hon kallar den för sin stresslindrare.
Så hon satte regler för när och hur jag kan använda den.
Aldrig någonsin!
Jag tyckte det var oklart, så jag använder den.
Mitt förhållande med den lokala polisen är problematisk.
De beundrar min talang men retar sig på att jag vägrar samarbeta.
Men jag behöver inte göra det, för affärerna blomstrar.
Portland är en stad som är full av brott,
korruption... och ryssar.
Det blir en anmärkning.
- Hej, Gunnar. - Hej, Timmy. Vad vill du?
Jag hörde att någon har stulit din ryggsäck.
Ja, och?
Du kanske undrar hur jag vet det?
Jag har satt upp lappar överallt i skolan.
Du ska veta att vi är professionella och diskreta.
TOTAL TABBE AB DETEKTIVBYRÅ
INGA MISSTAG TROTS NAMNET
Vi kan hitta din ryggsäck.
Vilka är vi?
Vi slösar värdefull tid.
Jag brukar ha min ryggsäck här.
Men det enda jag bryr mig om är min schweiziska fällkniv.
Den låg i ytterfacket.
- Är du schweizare? - Nej.
- Men du slåss med kniv? - Jag använder den på scouterna.
Jag försöker få överlevnadsmärket.
Man ska överleva i skogen i två dagar med bara en kniv.
Överleva vad egentligen?
Vad som helst.
Ja! Ja!
Lycka till.
Du borde satsa på fågelskådningsmärket istället.
Jag måste göra mina läxor nu.
Är den här för fiendebevakning?
Den är för att titta på stjärnor.
Bra täckmantel. Vi är nog klara här.
- Du gjorde inget. - Inkorrekt.
Jag synade brottsplatsen och kom fram till en betydande slutsats.
Ryggsäck, borta.
Jag hittar ut själv.
Det där är garderoben.
Korrekt.
GABES RUM - TILLTRÄDE FÖRBJUDET
- Vem är du? - Timmy. Vem är du?
Gabe.
- Bor du här? - Nej. Mitt namn står bara här.
Vad är det för fånig scarf?
- Den är utmärkande. - Visst, men den är inte normal.
Normalt är för normala människor.
Stäng dörren, knäppis.
Med dig utanför.
Ut, annars bankar jag skiten ur dig!
Du är helt galen som gick in där. Gabe går på mellanstadiet.
Han har en skruv lös.
Jag letade efter ledtrådar.
- Hittade du några? - Självklart.
Gabe, väldigt otrevlig.
Ryggsäck, borta. Gabe, väldigt otrevlig.
Vad är det jag missar?
När mörkret faller fortsätter jag brottas med Gunnars invecklade fall.
Den goda nyheten är att mamma har två jobb.
Så jag blir lämnad ensam och kan jobba ifred.
Den dåliga nyheten är mitt trånga kontor.
Timmy, jag är hemma!
- Det är omänskligt. - Timmy?
Jag funderar på att renovera, så jag bokade in en telefonkonferens.
- Mamma? - Ja?
Det skulle vara bra om du kastade alla dina kläder.
Jag behöver större kontor.
Jag tänker inte kasta mina kläder.
Då får du börja leta nån annanstans.
Ät upp din hamburgare.
- Ursäkta. - Ja?
Jag vill fastighetsdelen på tidningen.
Menar du allvar?
- Det gör han inte. - Det gör jag.
Det är... tack. Nej.
- Okej. - Ät.
Jag flyttar nog kontoret in till centrum. Det är mer prestigefyllt.
Varför bara till centrum?
Det är ditt världshuvudkontor, tänk större.
- Större? - Ja.
Jag har alltid velat bo i New York City.
Musikscenen, museer, Broadway-shower,
du skulle älska Broadway. Där skulle du ha ditt kontor.
MUSIKALEN TABBE!
- Tabbe! - Tabbe!
Jag stannar i Portland.
Äter du upp allt på tallriken kollar vi lediga fastigheter på vägen hem.
Kommersiella fastigheter?
Självklart. Det är mer prestigefyllt.
Anteckning, överväg att anställa mamma som global planerare.
Tack, kompis.
Så jag siktade högt för ett nytt världshuvudkontor,
som skulle passa min byrå.
TOTAL TABBE AB
Hyrorna är högre än väntat.
Vi måste lösa Gunnar-fallet genast.
Timmy, vakna.
INNAN JAG DÖR VILL JAG UPPNÅ STORHET
Så fort vi löser Gunnar-fallet, bingo.
Vi kommer att tjäna miljarder.
Och med alla de pengarna kan vi öppna vårt nya kontor.
I centrum.
TOTAL TABBE DETEKTIVBYRÅ
Vi går till Gunnar efter skolan.
Damma efter fingeravtryck,
- ta hårprover. - Jag älskar dig, vännen!
Kom, Timmy, du kommer för sent.
Vi får ha sammanträde på rasten.
Jag gillar det inte heller.
Skolans regler. De är anti björnar.
FIRA INSIKT OM DJUR-MÅNADEN MED OSS!
Hycklare.
Du är sen, Tabbe.
- Igen. - Mr Crocus. Han är problematisk.
Det är din tur att ta hand om Hammy Ham.
Du får hämta honom hos Maxine imorgon efter skolan.
Jag kan inte. Upptagen.
Jag kan ta hand om Hammy Ham en vecka till, eller mer.
Nej. Tabbe, hämta hamstern annars får du kvarsittning.
- Vad sitter du inne för? - Mord.
Du då?
Jag tog inte hand om klassens hamster.
- Jag hämtar gnagaren. - Bra val.
De jag sitter bredvid är också problematiska.
- Hon till exempel. - Hej, Timmy.
Molly Moskins. Hon ler för mycket och luktar mandarin.
Ta bort allt från bänkarna, nu blir det prov.
Och han, Charles Tookus.
Han vill att man kallar honom Rollo och har varit anställd på min byrå.
- Är det här ett överraskningsprov? - Visste du om det innan?
- Nej. - Då så... överraskning!
Jag är helt oförberedd.
Han är nervös, så jag var tvungen att säga upp honom.
Men hon är den mest problematiska. Jag kallar henne Den namnlösa.
För jag kommer aldrig någonsin prata om henne. Aldrig.
Ni kommer få fyra till sådana här prov
- innan slutet på året. - Är det ens lagligt?
Förut tyckte jag att flervalsprov var stereotypa och demoraliserande.
Nu ser jag dem som ett sorts konstnärligt uttryck.
GRIS
VATTENTORN
BYXOR
En sista sak, alla resterande prov kommer att betygsättas
på snittet av er sittgrupps gemensamma resultat.
Vad, varför?
Jag försöker utveckla samarbete, mr Tookus.
Att arbeta tillsammans kan vara er enda chans
att överleva mellanstadiet nästa år.
- Vi är körda. - Varför?
Timmy pluggar inte, han kommer sumpa våra betyg.
Betyg är det jag bryr mig minst om, Rollo Tookus.
Vad bryr du dig om?
Jag kan inte samarbeta med Den namnlösa.
Jag vet inte riktigt vad det betyder,
men vi hittar nog en lösning till problemet.
Molly Moskins, ville du säga något?
Nej, men Timmy vill. Och jag tycker att vi borde lyssna på honom.
Jaså...
Om du bekymrar dig över något, mr Tabbe, så varsågod,
ställ dig upp och berätta. Ställ dig upp.
Säg något då, Tabbe.
Alla väntar.
- Du klarar det. - Säg något.
Jag trodde väl det. Sätt dig nu, Tabbe.
Men att sitta bredvid Den namnlösa var inte ett alternativ.
Sätt dig ner...
...annars får du gå till rektorn.
Så jag var tvungen att improvisera.
Vad gör du nu?
- Sätter mig ner, men här borta. - Okej. Nu räcker det. Gå ut härifrån.
Lämna mitt klassrum.
Utan bänken!
Rasten är min enda chans att planera global strategi för byrån.
Så jag sitter på det enda stället där min affärspartner
kan vara med.
Och där ingen annan kan lyssna på våra högst konfidentiella möten.
De andra barnen...
...eller Den namnlösa.
Eller ryssarna.
- Jag skulle inte gå nära staketet. - Varför inte?
För din egen säkerhets skull.
Strunt samma, knäppis.
Strunta i honom. Svartsjuk.
Du får gå till Gunnar själv efter skolan.
Jag blir lite sen.
Enligt mina uträkningar har vi haft elva möten hittills i år,
och varken Timmys betyg eller hans uppförande blir bättre.
Och värre än så, han verkar inte bry sig.
Jag vet att det inte verkar som det, men Timmy bryr sig.
Han bryr sig... på ett annat sätt bara.
Men trots det, om det fortsätter, så måste vi stänga av honom från skolan.
Nej. Nej, det... behövs inte.
- Han kommer att bättra sig. Jag lovar. - Ms Tabbe, som du vet
är det sista året för Timmy på Carverette.
Han börjar mellanstadiet med resten av klassen nästa år.
SJÄLAKROSS MELLANSTADIET ELEVLEVERANS
En, två, tre, fyra, fem, sex, sju, åtta.
En, två, tre, fyra, fem, sex...
Självklart blir det en stor förändring för din son.
Mellanstadiet är i en mycket större skola.
Det kan vara ganska skrämmande.
Klasserna är större.
FEMTE KLASS
Antalet elever per lärare är extremt.
Och det kommer vara avsevärt mycket mer skolarbete.
Det kommer att bli en ytterst tung arbetsbörda.
Saken är den att vi har gjort misstaget
att pjoska med din son alldeles för länge.
Och när han börjar mellanstadiet är det slut med det. Finito.
Han måste sluta leva i sin egen värld.
Jag förstår, verkligen.
Timmy, säg till mr Crocus att du är ledsen.
För vad egentligen?
För att du störde lektionen.
Jag försöker fokusera på mitt prov. Min grupp litar på mig.
Timmy!
Ingen är perfekt.
Det kan inte vara sant.
Om du blir avstängd är det kört för mig. Jag menar allvar.
Jag har varken råd med barnpassning eller att stanna hemma med dig.
Vi kan knappt betala hyran som det är. Du måste hjälpa mig lite, okej?
Jag menar allvar.
Mamma var arg, men det behövde hon inte vara.
Lösningen var självklar. Fjärde klass skulle bli det sista året
i min officiella utbildning.
Okej, vilka ledtrådar kunde du snoka upp på Gunnar-fallet?
Vad menar du? Uträttade du ingenting?
Vi måste lösa Gunnar-fallet så att vi kan flytta kontoret in till stan.
Sluta, Timmy. Vad gör du?
Inte mitt fel. Missnöjd anställd.
Sluta ändå. Jag försöker betala räkningar.
Och du ska gå och lägga dig snart. Snälla kom ut därifrån.
De där räkningarna är inget. När min byrå expanderar,
kan jag betala dig tio gånger din nuvarande lön.
Oroa dig inte för min lön. Oroa dig för skolan istället.
- Lova att du försöker göra bättre. - Svar ja.
Du måste lära dig att säga att du är ledsen ibland, som idag. Okej?
Svar ja.
Svar ja. Svar ja.
- Det där är inte normalt. - Bra. Normalt är för normala människor.
Gör inte så. Det är oprofessionellt.
Gör det igen.
VARNING VÄSKRYCKARE I OMRÅDET
För en detektiv är tid lika med pengar.
Så det är djupt irriterande när jag tvingas göra så triviala saker,
som att hämta klasshamstern till exempel.
Håll ögonen öppna.
Hej, Timmy. Ska du hämta Hammy Ham?
Svar ja.
Kan du behålla en hemlighet?
Är han verkligen död?
Han har inte rört sig på tre dagar.
Anteckning, eventuellt mord.
- Jag behöver en skokartong. - Varför? Vad ska du göra?
Ta kroppen till ett labb, starta en utredning.
- Det här kommer säkert nå pressen. - Det är inte mitt fel. Jag älskar djur.
Jag är med i planeringskommittén för Insikt om djur-månaden.
Du bör nog träda tillbaka tills det här blåser över.
Vilket det nog inte gör.
DEN AVLIDNE
Pappa Björn, kommer ut med liket nu.
Så oprofessionellt.
Med misstänkta mord är det viktigt att få liket till bårhuset
så fort som möjligt för en kriminalteknisk analys.
Vilket jag skulle gjort nu om Tabbemobilen var här.
Men det är den inte. Jag övervägde lugnt konsekvenserna för mitt företag...
- och mitt hemliv. - Aldrig någonsin.
- Och min framtid. - Mr Tabbe... av med scarfen.
Och jag gjorde en snabb anteckning i min detektivlogg.
Timmy, död.
Vi har pratat om det här.
Du får inte simma när du är i tjänst. Du ska ju hålla vakt.
Hej, Timmy.
Du får flera anmärkningar för det här.
- Han är eld och lågor idag. - Ja, det är så spännande.
Att hitta Tabbemobilen är numera vår högsta prioritet.
- Avboka alla andra fall. - Hej, Timmy.
- Hej, mrs Tookus. - Är allt väl?
Jag måste träffa Rollo, brådskande ärende.
Han är inte här. Han är på fäktning.
Sabel, florett...
värja.
Har du adressen?
Okej, stopp. Halt. Titta på mig.
Försök att tänka på att böja knäna, för att få bra anfall.
Koncentrera er på fotarbetet samtidigt.
Det ser bra ut, Peter.
Lite snabbare, Anton. Rör dig lite snabbare.
Nej, Sophia, mer anfall. Mer energi.
Koncentrera dig, Rollo.
Håll ditt hörn, Rose, fina anfall in och ut.
Anteckning, Rollo tränar för att bli en mördare.
Eventuellt förräderi, fortsätt att vara vaksam.
Det där blir en anmärkning.
Det är helt klart ett industrisabotage.
De visste säkert att Tabbemobilen är nyckeln till min framgång.
Okej. Men jag måste gå hem och plugga och det måste du med.
- Vi får gemensamma betyg nu. - Du är så nervös, Rollo Tookus.
- Det var därför jag sparkade dig. - Det var jag som slutade.
Inkorrekt. Men saken är den att jag kan återanställa dig med högre lön.
- Med tanke på dina nya kompetenser. - Vilka nya kompetenser?
- En mördares kompetenser. - Jag tränar inte att bli en mördare.
Pappa tror att fäktning hjälper mig att komma in på Stanford.
Sport är slöseri med din talang, Rollo Tookus.
- Jag ska prata med din pappa. - Aldrig. Jag råkar alltid i knipa med dig.
- Löjligt. - Tänk på Operation Sumo.
Var är du? Kom.
- Utanför. Kom. - Utanför? Varför är du utanför? Kom.
Kan jag hjälpa dig?
Ett bakhåll, spring! Kom!
- Vi behövde en förklädnad. - Jag fick utegångsförbud i en månad.
Vad gör du?
Öppna. Då kanske du förstår situationens allvar.
- Är det där Hammy Ham? - Korrekt. Han har blivit mördad.
Gjorde Maxine Schellenberger det?
Vi vet inte förrän vi gjort en obduktion.
Men jag skjuter upp alla fall tills vi hittar Tabbemobilen.
Kanske är det samma person
som dödade Hammy Ham och stal Tabbemobilen.
Det ligger nåt i det. Då kan det inte vara Maxine
för att hon var med mig när den stals.
Det betyder att det var en professionell stöt.
- Det betyder, ryssarna! - Ryssarna!
Okej, jag är med. Jag hjälper dig att hitta Tabbemobilen,
men du måste lova mig att plugga.
- Ska vi säga så? - Det säger vi.
- Jag går och pratar med Flo. - Varför?
- Samla information. - Det är ju inte att plugga.
LÄS ELLER DÖ
NORDÖSTRA PORTLANDS BIBLIOTEK
Om du stör stillheten på denna heliga plats,
så söker jag upp dig och tystar ner dig. Tack.
Det blir en anmärkning.
Åh nej.
Jag behöver din hjälp med ett brådskande ärende.
Visst behöver du det. Det är alltid brådskande med dig.
- Vad är det i kartongen? - Det vill du inte veta.
Okej.
Läs detta. Jag behöver alla upplysningar du har om dem.
Ryssar?
Du skulle inte säga det högt.
Okej. Resor till Ryssland, rysk matlagning, ryska författare?
Svar nej.
Då får du utveckla.
- Ryska hemliga agenter? - Du sa det högt igen.
Du vill alltså ha en rysk spionroman?
Nej, jag vill ha upplysningar om riktiga spioner som bor i området.
Okej lyssna, Timmy.
Du stängde in dig här hela vintern. Nu är det fint väder. Gå ut och lek.
- Jag är inte din barnvakt. - Hej, Timmy.
Hej.
- Jag är klar med reklambladen. - Bra jobbat, Molly.
Vill du vara med på vårt stormöte? Det är för Insikt om djur-månaden.
Har du kommit till insikt om att skolan har en anti-björn policy.
- Har den? - Ja, det splittrar hela skolan.
Jag visste inget om det. Berätta mer.
Jag kan inte prata om det nu. Jag samarbetar med Flo.
Vi har samarbetat färdigt.
Jag känner inga ryssar.
- Det gör jag. - Gör du?
- Ja, det gör jag. - Vänta lite.
Molly Moskins, källa.
Fortsätt.
Boris, han jobbade i vår kyrka, men han dog.
Antagligen inte Boris.
Och Corrina Corrina är halvryss.
Är Den namnlösa halvryss?
Varför kallar du henne Den namnlösa? Gillar du henne?
Var inte löjlig.
- Fortsätt, Molly. - Hennes mormor är från Ryssland.
Då är hon ju halvryss.
Äntligen kunde jag se Den namnlösas riktiga jag.
En rysk spion.
- Hur pålitlig är denna information? - Väldigt.
Hon hade redovisning förra året om ryska dockor,
som hon fått av hennes baba.
Det är mormor på ryska.
Då var vi nog klara här.
- Jag kommer tillbaka, Flo. - Det behövs inte.
Pappa Björn, nu kan vi gå.
Han är så fascinerande.
INKRÄKTARE ÄTS UPP AV ISBJÖRN
Timmy! Har du sett mitt puder?
- Med den lilla spegeln? - Svar nej.
- Är du säker? - Svar ja.
Nedrans. Kan du öppna?
Jag kan inte.
- Jag är inne i ett fall. - Snälla. Min vän är här.
Varför?
Jag bjöd honom på middag.
- Gjorde du en bakgrundskontroll? - Nej. Jag känner honom.
Han jobbar för polismyndigheten.
Vi stötte på honom på apoteket. Minns du?
Lapplisan?
Han heter Crispin och är trevlig.
Han är en lågpresterare.
Snälla gå och öppna nu.
- Men han gav oss böter. - Han tog tillbaka den.
- Alltså är han en korrupt lågpresterare. - Kan du gå och öppna nu?
Löjlig.
Hej, Timmy. Hur är läget? Det är jag som är Crispin, minns du mig?
Jag kommer ihåg... allt.
Grymt. Det gör inte jag.
Jag glömmer allt. Jag har ett uruselt minne.
Särskilt med namn.
Ja. Dålig på namn. Bra med människor, men dålig på namn.
- Är din mamma hemma? - Potentiellt.
- Vad är det där? - Jag köpte en chokladask till din mamma.
Jag har nåt till dig med.
Det är en hartass. Jag har en hel samling.
- Vad har hänt? - En till, doktorn.
Vänster bakben, borta.
Jag kan inte ta emot det. Det är Insikt om djur-månaden.
Å, förlåt, jag visste inte det.
Det är ju grymt. Ska jag behålla den då eller...
Jag sparar den som bevismaterial.
- Hej. - Hej.
- Har du sagt att Crispin kunde komma in? - Svar nej.
Kan du snälla göra det nu?
Du kan komma in... i vårt hem.
Tack, kompis. Det var snällt.
- Den här är till dig. - Vad rart av dig, tack.
- Kom in. - Okej.
- Vi ska äta på baksidan. - Toppen.
Han stympar sina harar.
BEVIS
Vad gott det var. Du lagar god mat.
Tack... men jag har inte lagat det.
Jag tänkte laga nåt, men så hann jag inte.
Men väldigt gott ändå.
- Mamma. - Inte nu, Timmy.
- Jag tycker vi ska avsluta middagen. - Sluta.
Han har inte rätt tillstånd.
Rätt tillstånd för vad?
- Inget. Han låtsas bara. - Nej, det gör jag inte.
Det kanske var ett lapplisa-skämt? De hör jag ofta.
Nej, det var inget lapplisa-skämt. Eller hur, Timmy?
Det är okej. Jag hajar.
Folk gillar inte lapplisor.
Det var därför jag blev en.
För att inte bli gillad?
Nej, för att förändra folks uppfattningar.
Vända negativt till nåt positivt.
Om jag till exempel ger böter,
- som jag hatar... - Precis.
...så blir folk jättearga.
Jag brukar skriva en lapp med typ: "Jag är ledsen" eller
"jag vet att det är uselt". Om de börjar prata,
då försöker jag lyssna på vad de har att säga.
- Kan jag få tillbaka min telefon? - Nej.
Om du vill kan jag visa dig runt på polisdistriktet.
Svar nej. Jag samarbetar inte med den lokala polisen.
- Varför inte? - Jag har en partner.
Va bra, vem är det?
Snart utgången parkeringstid vid korsningen Albina och Webster,
en blå Dodge Neon står på en lastzon utan att lasta något...
- Jag kan presentera er någon gång. - Toppen. Det får du göra.
- Vet du varför du är här, Timmy? - Svar nej.
Det verkar som du har haft det svårt på lektionerna,
och skolan tyckte vi skulle prata om det.
Ingen är perfekt.
Eller så kan vi prata om något annat du tänker på.
Fint kontor. Vad har du i hyra?
Det ingår i jobbet. Letar du kontorsplats?
Svar ja, men i centrum.
Vad behöver du ett kontor till?
Jag tror vi är färdiga nu.
Vi har faktiskt tjugo minuter kvar.
Är det här pansarplåt?
Det är nog bara metall.
Bara så att du vet,
allt du säger här, stannar i det här rummet.
- Det här är ett säkert ställe. - Inga buggar alltså?
- Buggar? - Avlyssningsapparater.
Jaså. Nej, det finns inga buggar.
- Beställning av knish. - Tack.
Det tvivlar jag på. Mitt jobb är viktigt. Många litar på mig.
Vilka då?
Min mamma, min partner... Portland stad.
Stor press.
Hur lång tid är det kvar nu?
Arton minuter.
Ja, inget pansar, det är säkert.
Jag kan inte fatta att Corrina Corrina är en rysk spion.
Det är sant. Molly Moskins bekräftade det.
- Hon är alltid så snäll mot alla. - Det är en täckmantel, jag såg igenom den.
De här husen är enorma.
Brott lönar sig.
Jag undrar hur Corrina Corrinas hus ser ut?
Jag kan nog föreställa mig.
OND AB
Varför tror du att ryssarna ville ha Tabbemobilen?
De vill bara sabotera byrån.
- För att utföra deras mästerliga plan. - Ja, ryssar har alltid en mästerlig plan.
Där är det, 2495.
Precis som jag trodde. Ren ondska.
Allt klart.
- Vi måste vara försiktiga med våra steg. - Varför det?
Egendomen är antagligen full av snubbeltrådar.
Ja.
Ner!
- De är beväpnade. - Det är vattenpistoler.
Helt rätt, hon sprutar nog frätande syra.
Aldrig, de skrattar ju.
Vissa syror bränns och får dig att skratta.
Hej, Rollo. Hej, Timmy.
Hej, Corrina.
Hej.
Vad gör ni för nåt?
Vi står bara.
På den här allmänna trottoaren.
Nu kommer pappa. Hej då, killar.
Kolla in bilen.
Den är så häftig.
- Den är nog stulen. - Nej, de är ju rika.
Hennes pappa äger en bank.
- Vad? - Ja.
Han pratade i vår klass på Yrkesdagen. Minns du?
Jag lyssnade inte med flit.
Men han gjorde det i alla fall. Och han är jättesnäll.
Han gav gratis pennor till alla.
- Alla gillade verkligen honom. - Kom nu så går vi.
- Vad är det med dig? - Vi har blivit lurade.
- Tabbemobilen är inte här. - Var är den då?
Om du vill förvara något säkert, var skulle det vara då?
- Under madrassen. - Fel. I en bank.
Vi kan inte bryta oss in i en bank. Vi får fängelse för livet.
Rollo Tookus, han är fortfarande nervös.
Det finns många hemska platser där jag inte skulle vilja vara.
Bli hotad av bävrar.
Åka tunna ner för Multnomah Falls.
Att tvingas vara med i Cykla naken jorden runt...
...och se mr Crocus där.
Men det här stället är högst på listan.
Var är min Segway?
Svara, Timmy.
Ingen är perfekt.
Timmy!
Det var den enda fina saken jag hade. Den enda fina saken!
Jag sa att du aldrig fick använda den!
Jag vann den på kyrkan och jag sa ju hur mycket jag gillade den.
Eftersom jag stod inför en katastrof så improviserade jag.
Jag lånade ut den till Molly Moskins.
Vem är Molly Moskins?
En tjej i min klass.
Hon behövde den för sitt fåniga stormöte.
Det var inte din att låna ut.
Det är inte mitt fel. Hon luktar mandarin.
Vem gör det? Molly Moskins?
Svar ja.
Visst sa jag att du aldrig fick röra min Segway?
Jag är glad att du intresserar dig för skolan,
men den här typen av beteende måste sluta.
Det är jobbet. Jag måste ta det.
Jag vill ha tillbaka min Segway, så snart stormötet är över.
Och jag ringer Molly Moskins mamma.
Och gå ingenstans.
Om hon ringer Molly Moskins mamma, måste jag prata med Molly först...
och göra en uppgörelse.
LEVE VILDHJÄRNORNA OCH KLÅPARNA
En sjaskig uppgörelse i smyg.
Lite te?
- Kan vi hålla oss till affärerna? - Okej.
Så jag ska säga till mamma, att hon säga till din mamma
att vi ska använda er Segway på mötet?
Korrekt.
Varför valde du mig?
Min byrå valde dig.
Talangbyrå?
Detektivbyrå.
Hörde du om väskryckningarna? Jag såg det på nyheterna.
Jag har att göra med större fall... Jisses!
Det är min katt, Señor Burrito.
Är den dresserad?
Hon gillar dig. Det är nog för att du är lite udda och mystisk.
Ta bot den, innan jag blir mörbultad.
Señor Burrito, vamonos.
- Visst har vi kul. - Vi gör affärer.
Min byrås framtid står på spel.
Okej.
- Jag ska alltså vara din täckmantel. - Svar ja.
Mitt svar är... ja.
Jag kan vara din täckmantel när som helst.
Var professionell.
Okej.
Det ska jag vara.
Om du vill ha min hjälp, måste du skriva upp dig på Insikt om djur-mötet.
- Svar nej. - Och...
- Du måste måla mina naglar. - Löjligt!
Och när det är klart ska jag måla dina naglar.
Du fick nog för mycket te.
Ska jag vara din täckmantel?
Just nu känner sig din täckmantel inte så täckmantelig.
Utpressning kan ha många nyanser. Inklusive knallrosa.
- Pluggade du? - Svar nej.
Vi hade ett avtal.
- Hjälper du mig med banken? - Aldrig i livet.
Ingen bank, inget avtal.
Tabbe...
Prata inte.
Jag pratade inte, jag bara ljudade.
Inget ljudande heller.
Om mamma får reda på att jag åkte in till stan
- är det kört för mig. - Det får hon inte.
Det säger du för din mamma inte vet var du är.
Hon jobbar alltid.
Svar nej. Det här uppdraget har hög sekretessgrad.
Det här är en dålig idé. Jag känner det på mig.
Ingen panik. Vi har backup.
Det är ett enormt komplex. Flertalet in- och utgångar.
Det är gigantiskt. Det här är galet.
Tog du med kulorna?
Ja.
Vad ska vi ha dem till?
Beredskapsplan. Nu sätter vi på maskerna.
Vi fick låna de här.
- Vad händer nu? - Följ efter mig.
Tabbemobilen är säkert i kassavalvet.
Folk stirrar på oss.
Avundsjuka, strunta i dem.
- Vad gör du? - Samlar information.
Bra idé.
Kan jag hjälpa er, pojkar?
Vi skulle vilja inspektera kassavalvet. Det är väldigt viktigt.
Det får ni tyvärr inte göra.
Då går vi hem, eller hur, Timmy?
- Svar nej. - Kan ni ta bort era masker?
- Varför? - Bankens regler. Inga masker.
Vi måste kunna se allas ansikten.
- Vi är övervakade. - Det är väl klart! Vi är i en bank.
Och vi har fäktningsmasker på oss.
Då slog det mig...
Det var en fälla.
Vi var omringade.
Men vem hade tipsat dem?
Det var en familjeangelägenhet så klart.
- Åh nej. - Ni måste ta av er maskerna nu.
Vi måste ta av oss maskerna, Timmy.
- Aldrig. Var beredd. - Beredd på vadå?
Avledningen.
- Plast? - Ja, det är säkrare så.
Det är ett bakhåll, spring!
- Stopp där! - Varför gjorde du så?
- Tacka mig sen. - Jag kan inte andas.
- Behåll masken på. - Jag kvävs!
Pappa Björn! Vi behöver backup.
Jag upprepar, vi behöver backup.
Okej, Timmy. Hemligstämplad information, buggar, skrivbord i pansarplåt.
Jag måste få fråga.
Är du en spion?
- Svar nej. - Oroa dig inte.
Jag har rensat rummet på buggar. Vi kan tala fritt.
Jag är en detektiv.
Ja, det verkar logiskt.
Och du har problem med byrån.
- Svar ja. - Vad för problem?
Någon försöker sabotera den.
- Vet du vem? - Jag kan inte prata om det.
Pågående utredning.
Men min byrås framgång är på spel.
Jaså?
Vad är framgång för dig?
Storhet.
Har du berättat det här för din mamma?
Varför inte?
Hon samarbetar med den lokala polisen.
Mamma, kan jag få en näsduk?
Han är på låg nivå, men väldigt korrupt.
Plus att han stympar harar.
Jag vet att det inte är det bästa tillfället att fråga men...
Kan jag anställa dig?
Vad är det för fall?
Jag vill att du gör lite hemligt arbete på mr Crocus lektioner.
- Du vill ha upplysningar. - Ja, jag vill ha upplysningar.
Hur ingående?
Vi kan börja med läxorna han ger dig.
Jag vill försäkra mig om att de stämmer.
- Fullbordade läxor? - Ja, fullbordade.
Det blir tveklöst dyrare.
Okej, allihopa. Lugna er. Tysta nu!
Vi ska planera stormöte och öka insikt.
Vilka är mina husdjur? Upp med händerna.
Bra. Vilka är mina vilda djur?
Okej, var det alla?
Ja, du där.
Jag vet inte vilken grupp det tillhör men jag skulle vilja hylla
Hammy Ham, vår klasshamster.
Han är död...
Från naturliga orsaker.
Det gillar jag. Väldigt omtänksamt. Anteckna det, Molly.
Uppfattat.
Timmy... vilken grupp är du med i?
- Ingen grupp. - Du måste vara i en grupp.
- Nej, det måste jag inte. - Jo, det måste du.
Inte om han protesterar.
Vad skulle han protestera mot?
Antagligen antibjörn-policyn.
Finns det en antibjörn-policy?
Självklart, jag har också hört det.
- Vem hörde du det från? - Timmy.
Okej, Timmy, kan du berätta om antibjörn-policyn?
Timmy?
Hörni, om ni brinner för något så måste ni säga er mening.
Okej? Varför tror ni jag är här?
För att jag gillar er? Nej, absolut inte.
Det är för att jag vill lära er hur man kan göra intryck på världen.
För om ni inte gör det är det kört för oss alla. Förstår ni?
Timmy.
Kom igen nu. Du måste ge mig nåt.
Svar ja.
Okej, det tar jag.
Okej, upp och hoppa allihopa. Sätt igång nu, vi har mycket att göra.
Alla går till sina bord.
Vi har två veckor på oss att ordna mötet,
det är inte mycket tid.
Det var en grov underdrift. Tiden höll på att rinna ut.
Jag var tvungen att befria Tabbemobilen från banken, ikväll.
Och det innebar att skicka min björn som ofta var opålitlig.
Jag sa till honom att undvika upplysta platser.
Han lyssnade inte.
Jag avrådde honom från alla uppenbara ingångar.
Han lyssnade inte.
Jag övertalade honom att undvika allt som kunde distrahera.
Än en gång lyssnade han inte.
Men framför allt sa jag till honom att närma sig Tabbemobilen
varsamt och med största finkänslighet.
Men han var för tjock.
Pappa Björn. Vi måste omarbeta planen.
- Banktaket håller inte för omfånget. - Hej, Timmy.
Hur är läget, kompis?
Vad gör du här?
Jag jobbade i närheten, vill du ha skjuts?
En bra detektiv håller alltid sina fiender nära inpå.
STANNAR OFTA FÖLJ EJ EFTER
- Ibland lite för nära. - Hur var det i skolan?
Var det kul?
Roliga stunder?
Gillar du björntassar? Jag köpte dem i bageriet.
De är smaskiga.
- Vad är det nu då? - Hans tassar.
De har klippts av.
Aldrig i livet.
Gillar du att bowla? Har du gjort det förut?
Vi kan gå och bowla, jag kan ge dig tips.
Jag vet att det är konstigt att jag dejtar din mamma.
Det är konstigt att du vill ge mig bowlingtips.
Okej, bra.
Men jag vill att du ska veta att jag verkligen gillar henne.
Hon är så smart, cool, rolig och snygg.
Jag är lite förvånad att hon vill vara med mig.
Inte för att jag är en dålig kille.
Jag måste bara lösa ett och annat.
Jag går i terapi och det går jättebra.
Folk verkar tro att bara för att vi ger böter
så bryr sig inte lapplisor alls. Men det gör vi... jättemycket.
Om allt. Jag är ingen robot.
Jag tänker mycket på robotar.
VÄLDIGT TRÅKIG
Hur de kan ta över allt.
Vet du, om någon öppnar sig för dig
då kan du också säga nåt.
- Som vad? - Som till exempel
"Tack för att du berättade", eller nåt sånt.
- Tack för att du berättade. - Ja, det är normalt att göra.
- Normalt är för normala människor. - Vad betyder det?
Det betyder att du är normal. Mamma gilla inte normala människor.
Okej.
Först och främst, bara så att du vet, jag är inte särskilt normal.
Jag är en snäll parkeringsvakt och det är ovanligt.
Och för det andra, det du sa precis, det var ganska elakt.
- Jag har aldrig varit elak mot dig. - Jo.
Va? När då?
Du kidnappade mig precis.
Nej... jag kidnappade inte dig.
Nej... Jag ger dig skjuts hem från skolan bara.
Gå när du vill.
Jag tvingade dig aldrig...
Timmy.
Timmy!
Åh nej. Kom igen nu, kompis!
Efter att ha hindrat kidnappningsförsöket stängde jag in mig på kontoret
för att fokusera på Jenkins-fallet.
- Hej. - Hej, mamma.
Du gör läxorna, det är ju toppen.
Jobbar med ett fall. Ny klient.
Jag hörde vad som hände med Crispin idag.
- Vill du prata om det? - Svar nej.
Jag vet att det inte är lätt för dig att en ny person är med oss,
men jag gillar verkligen Crispin.
Han är en rar kille och vi har kul ihop.
Igår till exempel tog vi en biltur bara. Det var trevligt.
INGA STOPP FÖLJ INTE EFTER
Jag hoppas att du inte gör något dumt.
Nej, det gör jag inte. Jag lovar.
Jag måste prata med dig om nåt annat. Det är viktigt.
Vi måste flytta.
- Omöjligt. - Nej, det är det inte.
De kommer höja hyran igen och jag har inte råd.
- Hur blir det med mitt kontor? - Du får göra ett nytt.
Det kan jag inte göra! Jag har en tung arbetsbörda,
- det passar inte just nu. - Men vi har inget val.
Jag har hittat en fin lägenhet i närheten, du kan fortfarande gå till skolan.
Vad har skolan med det här att göra?
- Jag pratar om min byrå! - Timmy, jag vet att det inte är lätt...
Jag kan inte flytta min firma så där utan vidare.
Dessutom måste jag göra nya visitkort. De här är oanvändbara.
- Jag flyttar inte. Kommer inte på fråga. - Timmy.
Anteckning, anställ inte mamma. Opålitlig.
Ingen förutom min björn förstod under vilken press jag var.
Inte mamma... inte mina jämlikar.
Alla vägrade inse min byrås sanna värde.
Om de hade gjort det, hade jag skonats från otroligt irriterande avbrott.
Som till exempel att flytta. Eller åka på klassresa.
- Tabbe. - Hej, mr Crocus.
Nu ska du lyssna noga, jag vill inte ha något bråk från dig idag.
Gör du ett enda felsteg, blir du avstängd.
Ingen domare, ingen jury. Inget hopp.
Capisce?
- Vad betyder "capisce"? - Det betyder, förstått?
Jag har capisce.
Där är den! Titta, där är dammen.
Bonneville sluss och damm är ett historiskt landmärke.
Det började byggas 1933.
De här turbinerna genererar 1200 megawatt energi.
Det är elektricitet för 900 000 hushåll,
eller för en stad lika stor som Portland.
- Coolt. - Coolt.
Har ni några frågor?
- Ja? - Har ni ett säkerhetssystem här?
Säkerhetssystem? Visst. Er buss stannade vid vaktposten på vägen in.
- Är det bara det? - Alltså...
Jag är rädd att jag inte kan gå in på det, av säkerhetsskäl.
Varför är hon så intresserad av säkerhet?
Min pappa säger att hans två knytnävar är den enda säkerhet vi behöver.
Min farmor köpte en enorm hund.
Den kan klå upp en inkräktare.
Har du hört om väskryckningarna?
Det har jag, jag såg det på nyheterna.
Nu håller ni tyst! Annars får alla hoppa in i bussen tillbaka.
- Finns den möjligheten? - Inte för dig, Tabbe.
Du får stanna här tills jag går i pension.
En annan intressant information om dammen är att den byggdes
- under den Stora depressionen. - Åh nej.
Då behövde folk jobb...
Hon ska utföra sin mästerliga plan.
ENERGI TILL PORTLAND
Tre, två, ett.
Det blev mörkt, hörni.
- Rollo, jag behöver hjälp. - Nej, jag slutar. Lämna mig ifred.
Ryssarna vill förstöra vårt levnadssätt.
- De kommer störta oss ner i mörkret. - Jag bryr mig inte om vårt levnadssätt.
Jag bryr mig om att rädda mitt betyg.
Gör du det här, så lovar jag att plugga.
- Svär du? - Jag svär på min björn.
Kom igen nu. Fortsätt fram. Fortsätt.
- Nu går vi. - Mr Crocus, jag ville bara säga
att jag tycker sådana här skolutflykter hjälper min utveckling väldigt mycket.
- Vad är det för fel på dig? - Inget. Jag är bara tacksam.
Om tacksam för dig betyder konstig så håller jag med. Gå nu.
Du där! Stanna!
Tabbe.
Corrina!
Var är den där puttefnasken?
Där är han.
Var är hon?
Corrina!
- Var är Timmy? - Jag vet inte?
Tabbe?
Pappa Björn. Jag har tappat bort måltavlan.
Jag begär backup.
Hör du mig?
Jag upprepar. Hör du mig?
Det blir en anmärkning.
Det här var många dörrar.
Jag ska döda honom.
VARNING BEGRÄNSAT OMRÅDE
Måltavlan har gått in på begränsat område. Jag går in.
Tabbe! Pallra dig hit, din lilla råtta.
Jag varnar dig.
Om du går igenom den där dörren försäkrar jag dig att du aldrig
får börja femte klass.
För din egen skull...
Wow!
Corrina!
Eko!
Nästa gång ska jag koppla honom.
- Tabbe, kom in igen. Nu. - Kan inte. Jag sitter fast.
Ta loss dig då.
Fortfarande fast.
Ta av den och lämna den där.
Den är unik.
Det här var sista droppen.
Inga fler hot, inga fler kvarsittningar.
Jag har ägnat mig åt här yrket i 43 år
och jag har aldrig gett upp om en enda elev.
Men jag ger upp med dig, hör du det?
Jag ger upp med dig.
Det här är Dan.
Han ska öppna avloppet och släppa ut massor av vatten.
Håll för öronen.
Det kommer att låta väldigt mycket.
AVLOPPSREGLAGE ÖPPNA
Åh, nej!
- Vad händer? - Jag vet inte!
- Ta av scarfen, ta av den! - Aldrig!
Vi kommer att dö.
Min scarf!
- Du rev sönder den! - Spring. Spring!
- Låst. - Va?
Nej!
Här kommer vattnet! Ner!
- Varför? - För att vi kommer sköljas bort!
- Vad gör du? - Räddar dig.
Vi var två professionella, ofta oeniga.
Nu knöt motgången oss till varandra.
Men vi hade gjort en felbedömning.
Vatten. Vi.
Jag tror att det är över, mr Crocus.
Mr Crocus?
Hur mår du, mr Crocus?
I operationens efterdyningar blev det komplicerat.
Först hade de en genomgång med mamma om den ryska komplotten.
- Sen fick hon en genomgång med sin chef. - Jag behöver det här jobbet.
Men operationen var så hemligstämplad
att mamma inte ville ha en genomgång med mig.
Förrän vi kom hem.
Du är avstängd i tre dagar, Timmy, tre dagar.
De ville relegera dig.
Hade inte din kurator ingripit skulle vi tvingas leta efter en ny skola.
- Lyssnar du? - Självklart.
Borde inte du gå tillbaka till jobbet?
Jo, det borde jag. Men det ska jag inte. Vill du veta varför?
När jag sa till min chef att jag måste stanna hemma
och ta hand om dig i tre dagar,
sa han att jag inte skulle komma tillbaka överhuvudtaget. Han sparkade mig.
Jag kan betala dig tio gånger mer än din chef.
Nej, det kan du inte. Det här måste ta slut nu.
- Du ska börja mellanstadiet nästa år. - Nej, det ska jag inte.
Jag ska inte börja mellanstadiet. Jag ska flytta byrån in till stan.
Vi har redan pratat om det.
Du har ingen byrå, Timmy. Inte längre.
- Vad gör du? - Något jag skulle gjort för länge sen.
Jag sätter stopp för allt hittepå. Jag stänger ner allt.
- Stopp! - Nej!
Du måste förstå att det finns konsekvenser.
Hallå! Det där är min licens. Jag behöver den.
- Jag har öppna fall. - Nej, du är ett barn.
Barn har inga öppna fall.
Jag kan inte driva min byrå utan min licens.
Precis! Du ska sluta driva din byrå,
du ska börja bete dig som en normal unge.
Normalt är för normala människor, det var du som sa det.
Jag hade fel, Timmy!
Du måste passa in, du måste växa upp.
Förstår du?
- Svar ja. - Jag hörde inte vad du sa!
Ja.
Och bara sådär, så förlorade jag min byrå.
STINKER. BEGRAV SNARAST!!!
Det betydde inga fler kunder.
Inget kontor mer.
Inget hus mer.
TILL SALU
En man utan sin byrå är som en sköldpadda utan skal.
Fråntagen sitt hem...
... och sitt syfte...
dömd till medelmåttighet.
INFO FRÅN TIMMY TABBE SLUTFÖRT ARBETE
Därför hade jag inget annat val än att överlämna mig till mitt öde.
Den meningslösa enformigheten av det normala livet.
- Hej, Timmy. - Välkommen tillbaka, Timmy.
- Var är din scarf? - Hej, allihopa.
- Hej, Corrina. - Hej.
- God morgon, allihopa.
Ledsen att jag är sen. Min väckarklocka ringde inte.
Kan ni tänka er?
Crocus är borta.
- Det där är hans ersättare. - Hon sa att han är på semester.
Men jag tror att det är för det som hände med dig vid dammen.
Pappa sa att Crocus bröt ihop.
Som salt i såren är nu Fredrick Crocus borta.
En man jag beundrade mycket.
Timmy, jag är hemma!
- Hej. - Hej.
- Hur var det i skolan? - Bra.
Fick ni läxor?
Jag har gjort dem.
Bra.
Då börjar jag med middagen.
Okej.
Timmy...
Allt kommer att bli bra.
Jag har hittat ett nytt jobb.
Okej.
Den goda nyheten om mammas nya jobb borde ha piggat upp mig.
Men då hennes tur med arbete hade vänt...
...fick jag mer och mer otur.
Utan varken kunder eller byrå,
var jag tvungen att säga upp min enda anställda.
Total och jag bestämde oss för att skiljas åt som två professionella.
Men ibland kan den professionelle minsann kännas sig privat.
Och att vara normal kan minsann kännas ensamt.
För att inte tala om förbryllande.
Hej, Timmy, vill du köpa kakor för att stödja Insikt om djur?
Jag har inga pengar.
Du får en. De är jättegoda.
Ska du äta kakan eller bara glo på den?
Jag är inte hungrig.
Jag fick din information. Det är väldigt bra.
Men varför missade vårt möte?
Jag behöver inte gå mer.
Jag är normal nu.
Jag hajar.
Vad ska du göra nu då?
Börja mellanstadiet.
Bete mig som dem.
Du kan inte vara som dem.
Varför inte?
För att du är annorlunda.
Så är det.
Ditt liv är stort och originellt
och konstigt och det är du.
Jag har inget val.
Jag var tvungen att stänga ner byrån.
Vilken otur.
Jag antar att det har att göra med dammen och avstängningen.
Ingen är perfekt.
Särskilt inte du just då.
Du glömde den biten.
Med eller utan byrå, bör man erkänna sina misstag.
Sen lär man sig av dem och anpassar sig.
- Anpassar sig? - Absolut.
Du förstår, en professionell tar allt världen ger en
och använder det för att bli en bättre version.
Som jag gjorde när min bil blev stulen.
Så var det.
Den stod precis mitt framför mitt hus.
Du skulle ringt min byrå.
Jag kände inte dig då.
Grejen är att efter bilen blev stulen kunde jag inte komma till jobbet.
Men jag älskar mitt jobb.
Som du. Det är så jag är.
Så jag anpassade mig.
Jag började cykla till skolan.
En stulen bil skulle inte få stoppa mig.
Och jag gick ner fyra kilo för att jag cyklade, så det var ju bra.
- Gick du ner fyra kilo? - Ja, jag ner fyra kilo.
Jag ska inte berätta för dig hur du ska sköta ditt företag.
Men jag vet att om du älskar det du gör, måste du kämpa för det.
Och något inte funkar, måste du anpassa dig.
Om du gör det, så kan ingen ta din byrå ifrån dig.
Varken din mamma eller mr Crocus.
Eller mellanstadiet.
Njut av kakan.
En mikrofon?
Då slog det mig.
RYSK AVLYSSNINGSUTRUSTNING
Ryssar ger aldrig upp.
Och inte jag heller.
Det betydde att jag skulle behöva min partner.
TA TILLBAKA STORHET
Men att få tillbaka Total var en skrämmande uppgift.
Vilket betydde att det var dags att samarbeta med den lokala polisen.
Även om det var på låg nivå.
Ta det försiktigt, Roy.
Hej.
Hej, Timmy.
Vad du skrämde mig. Allt väl?
Skulle jag stå här då?
Antagligen inte, handlar det om din mamma?
Svar nej. Om zooet.
Jag behöver komma in. Det är brådskande.
Okej. Varför?
Du kan lita på mig. På riktigt.
Jag är pålitlig.
En rysk agent stal Tabbemobilen
för att förstöra för min byrå och uppnå sin mästerliga plan.
Då tvingades jag att skiljas från min partner. Jag vill ha tillbaka honom.
Och han är på zoot?
Korrekt.
Han är en isbjörn.
Menar du allvar?
Okej. För det första, tack för att du berättade.
Jag uppskattar det.
För det andra, det är ju grymt.
Svar ja.
Här är biljetterna. Ha det så trevligt på zooet.
Perfekt, var är isbjörnsinhängnaden?
Den ligger här, men den är stängd.
- Varför då? - Renovering.
Var är isbjörnarna?
I Utah, på Hogle Zoo.
- Utah. - Löjligt.
- Det är inte löjligt. - Det är det visst det.
- Du är löjlig. - Vänta nu.
Ställ dig där ett tag.
Han är bara ett barn och är ledsen.
Han är ett oförskämt barn.
Han tror att hans partner finns på det här zooet.
Jag ska reda ut den här situationen så ordnar det sig.
Häng kvar. Timmy...
Timmy?
Timmy!
Pappa Björn. Operation Hämtning är i full gång.
Pappa Björn, det är dags att komma hem.
Jag upprepar, det är dags att komma hem.
Pappa Björn?
Total!
Total?
Total!
Jag såg honom senast vid biljettluckan.
Han är så här lång ungefär, brunt hår,
han har shorts på sig och en randig tröja och...
Röd scarf.
- Timmy, är du okej? - Svar ja.
- Vart gick du? - För att hitta min björn.
- Och sen? - Han är fri.
Toppen.
- Det är din mamma som ringer. - Släng den, den kan vara buggad.
Jag ringer upp när vi parkerar.
Tack för att jag fick hjälpa till.
Det betyder mycket att du litade på mig, jag vill att du ska veta det.
Tack för att du berättade.
Stanna!
Hallå!
Han tog min väska!
- Hallå! - Det var väskryckaren.
- Jag vet. - Borde du inte stoppa honom?
Jag vet. Jo, det borde jag nog. Okej.
- Han sprang in i gränden! - Okej. Jag är med!
- Där springer han iväg. - Okej. Jag är med.
Vänta här. Rör dig inte.
- Stopp där. - Vem är du?
- Polisen. - Är du en snut?
- Parkeringsvakt. - Du är en lapplisa.
Okej. Ge hit väskan bara.
- Visst. Här är den. - Tack.
Bra att du gör det enda rätta.
Tack men jag kommer att göra det orätta.
Släpp mig.
Han behöver backup.
- Vad är ditt problem? - Ingen gillar lapplisor.
Jag vet. Jag försöker ändra på det genom att involvera mig i...
Ingen bryr sig!
Nu gäller det. Håll i dig.
Här kommer backup.
Timmy!
Redo för krasch!
Ingen är perfekt.
Fast kanske idag.
Idag skulle jag bete mig som en professionell.
En riktig professionell.
Och låta den lokala polisen göra sitt jobb.
Du där i lastbilen, jag kan inte komma förbi.
Flytta dig och din stora feta hund ur min väg.
Så då gjorde jag det.
Och det gjorde ont.
Timmy! Hej! Är du okej? Säg att du är okej.
- Jag är okej. - Är du okej. Okej.
- Är han okej? - Ja, och han hade väldigt tur.
- Ni får en stund för er själva. - Tack.
Förlåt att det tog så lång tid, jag kom direkt när Crispins ringde.
- Var är Crispin? - Pratar med polisen.
- Vi grep väskryckaren. - Gjorde ni? Vad bra.
Jag är bara så glad att du är oskadd.
Jag trodde att nåt hemskt...
Jag trodde att nåt hemskt hade hänt dig.
De sa inte vad som hade hänt.
Så jag visste inte.
- Åh, herregud. - Jag är ledsen.
Är du?
Ja. Jag försökte bara få tillbaka min byrå.
Jag behöver den.
Särskilt om jag måste gå i mellanstadiet.
Jag vill att du ska få tillbaka din byrå.
- Men du sa... - Jag vet vad jag sa.
Jag var arg, jag gjorde ett misstag.
Gjorde du?
Ja.
Ja, jag gör massor av misstag.
Det gör jag med.
Men...
Vi får bättra oss båda två.
- Tillsammans, okej? - Svar ja.
Ursäkta mig.
Anteckning: Överväg att anställa mamma igen.
- Hej. - Herregud. Hej!
Timmy! Hur mår du, kompis?
Jag är här å tjänstens vägnar.
Möte för Insikt om djur-månaden. Absolut.
- Jag ska försöka komma. - Jag kan behöva backup.
Vet du vad? Jag råkade se nåt som du kanske skulle vara intresserad av.
Det är Ryssland-relaterat.
Mamma kommer till mötet, bara så att du vet.
Gör hon?
- Är hon fortfarande arg på mig? - Svar ja.
- Men isen håller på att brytas upp. - Ja, jag klantade till det.
- Ingen är perfekt. - Ja. Mitt livs historia.
Mitt också.
Den stod felparkerad.
Det är inte sant.
- Har du sagt det till mamma? - Nej.
Jag såg den imorse när jag inventerade.
Hur vill du hantera det?
Anteckning.
Polisen kan vara i maskopi med ryssarna.
Brotten hopade sig. Gunnars ryggsäck, en död hamster
och dubbelspelande snutar.
Men var jag förvånad? Svar nej.
Det var ju trots allt Portland.
Stumptown.
Ett ställe som är fullt av brott, korruption och ryssar.
Tack till elev- och lärarbandet från Carverette grundskola.
Och tack till alla som kommit idag.
CARVERETTE GRUNDSKOLA STÖDJER INSIKT OM DJUR
Våra unga aktivister har jobbat hårt för att få ihop allt det här.
Jag är förbaskat stolt över dem.
Och det borde ni också vara.
Jag menar allvar.
Applådera.
Bra.
Nu välkomnar vi vår elevarrangör, Molly Moskins.
Bra, Molly!
- Var är Timmy? - Jag ser honom inte.
- Tack. - Inte min Segway heller, för den delen.
- Ja, just det. - Välkomna.
- Vad? - Inget.
Vi, eleverna på Carverette grundskola,
uppmanar er att fira djurvärldens härlighet med oss,
genom att engagera oss i bevarandet av djurliv.
Vi tillägnar det här mötet till vår avlidna hamster,
vår älskade Hammy Ham.
Må hans själ vila i frid.
Och nu, välkommen upp på scenen, Timmy Tabbe.
Nej.
Där är Timmy. Och han har din Segway.
Det har han.
Goddag medmänniskor.
Åh, jösses.
Den här skolan har en regel om att inga isbjörnar får vara på skolområdet.
Det är inte rättvist.
Jag ska mörda honom.
Det var du som sa att han skulle tala för sig själv.
En isbjörn må vara annorlunda. Den må vara lat.
Den kanske äter sopor och den kanske har dålig attityd.
Men det är också en utsatt art som är värd att skydda.
För en isbjörn är lojal, ädel och har en förmåga till storhet.
Faktum är att alla djur för det här mötet har en förmåga till storhet.
- Precis. - Vad härlig han är.
Det må vara dags för oss att gå vidare till mellanstadiet.
Det må vara dags för oss att anpassa oss till ett nytt sätt att leva.
Men det blir aldrig dags för oss att sluta vara oss själva.
Ni kan säga det till våra föräldrar, ni kan säga det till våra lärare,
och ni kan säga det till ryssarna.
Bra, Timmy!
Gud välsigne Carverette grundskola, Gud välsigne Portland
och Gud välsigne Fredrick Crocus!
Det var ett ögonblick av ren och skär triumf.
Jag önskade bara att Fredrick Crocus,
en ojämförlig lärare, kunde varit där för att bevittna det.
Sen förstod jag varför han inte var det.
ENERGI TILL PORTLAND RYSK AVLYSSNINGSUTRUSTNING
Rädda mig!
ONDSKA AB KIDNAPPNING PÅGÅR
Hennes smidde mer onda planer...
...och vi skulle vara där för att sätta stopp för det.
Undertexter: Louise Ohlsen